6.zprava z Vietnamu
29. září 2001, So 14:33
Naposledy Vas vsechny zdravim z Vietnamu. Planovany program i pocet dnu
naseho vyletu je vycerpan a nasi jedinou starosti je uz jen nakoupit ty
“nejvietnamstejsi” suvenyry a nezmeskat letadlo.
Posledni dny jsme stravili v delte Mekongu, na ctyrdennim vylete. Ano, jsou tam
zaplavy a televizni zpravodajstvi nesetri drastickymi obrazky, ale jak rekl
agent cestovni kancelare, ktery nam vylet prodaval: “Je to bezpecne, protoze
skoro celou dobu travite na clunu. A tech asi sto lidi, co se letos utopilo, to
byly vetsinou deti, ktere neumely plavat. Vy prece plavat umite, ne?”.
Mel pravdu - zaplavy jsou v tehle oblasti kazdy rok ve stejnou dobu a vsichni uz
si na ne zvykli. Bezny zivot funguje dal, jen mate mesic v obyvaku vodu po
kotniky, ale to se da taky prezit, stejne vzdycky nakonec opadne. Problem byva,
kdyz se voda vali po silnici, trochu pak pri jizde klouzou kola motorky, ale tu
tady u Mekongu stejne ma min lidi, nez kdekoliv jinde, protoze vetsina zivota se
odehrava na vode. Lode, lodky, pramice, motorove cluny, privozy slouzi k doprave
do skoly, k nakupum, v hnede kalne mekongske vode se vsichni koupou a myji, na
lodich se bydli a zije. Dokonce tu maji v jednom meste na rece domky, pod
kterymi ve specialnich klecich pestuji (chovaji?) ryby. Maji je tak pekne pod
dohledem, ryby se citi “jako” ve vode, jen je treba je specialne krmit, aby
dobre rostly. Asi je to pohodlne, kdyz si chcete dat k obedu neco cerstveho...:-)
Zdejsi obyvatelstvo bylo asi nejpratelstejsi a nejusmevavejsi z celeho Vietnamu.
Kazde dite na nas ze brehu volalo “Hello!” a docela spontanne mavalo a smalo
se. Jednu noc jsme stravili uplne sami dva u mistnich lidi na Tygrim ostrove -
byli jsme ten den jedinni turisti na ostrove a vubec prvni Cesi, kteri tu pry
kdy vystoupili (alespon rikal pruvodce, ktery registroval nas pobyt na policii).
Tady kazdy nas krok vzbuzoval naproste nadseni - uz asi nikdy na mne nebude
mavat, smat se a zdravit tolik lidi, jako pri cyklovylete po zdejsim ostrove.
Zrejme to bude sok, vratit se domu a divat se na ty vecne nastvane a otravene
ceske obliceje.
Delta tehle nejvetsi jihovietnamske reky je velice urodna, a tak se tady u
kazdeho vetsiho mesta kazde rano odehrava ritual prodeje ovoce a zeleniny na
plovoucim trhu. Na kazde lodi se prodava nejaky druh ovoce, jaky konkretne se
pozna podle vzorku vyveseneho na stozaru. Velke lode prodavaji vice druhu plodu,
male lodky vesnicanu jsou naplneny az po okraj treba jen ananasem, banany ci
kokosy. A male lodky kupujicich se tu propletaji a jejich cluny se pomalu plni,
aby vse dovezly do vzdalene vesnice, ktera bude tenhle naklad tyden konzumovat,
nebo aby se vse odvezlo do mesta a prodalo na trhu ci dalsim prekupnikum, kteri
ho odvezou dal. Vietnam je velka zeme a je tu spousta lidi, kteri se potrebuji
necim uzivit, takze jedno takove ovoce projde na ceste k Vam hodne rukama. I my
jsme tu zkusili nakoupit a zdejsi ceny nas opravdu prijemne potesily - tak treba
dva velike cerstve ananasy nas dohromady prisly v prepoctu na 8 Kc. A te
legrace, kterou jsme zazili se specialnim druhem vodniho kokosu, ktery jsme
rozdelavali za pomoci macety a asistence sikovnych rukou naseho domaciho, a to
za pouhych 6 korun?:-)
Krome ovoce jsme se v mekongske delte zivili hlavne rybami a pak jsme ochutnali
i specialitu zdejsiho kraje - hadi maso. Pruvodce nas ubezpecil, ze je strasne
zdrave (“very, very good for your health”), ale nas to nejak nenadchlo.
Trochu jako hovezi. A jeste ke vsemu to nefunguje - reci zvirat porad ne a
ne porozumet! O neco lepsi byla zabi stehynka, ale zase byla miniaturni a ty
kosticky... Hady tu jinak cpou hlavne do alkoholu - takova rozsklebena kobra ve
vine ci ve snapsu nevypada vubec spatne, takze to zrejme bude jeden z peknych
suvenyru, ktery domu dovezeme:-)
Ackoliv se vetsina naseho vyletu odehravala opravdu hlavne na clunech, meli jsme
moznost obcas vystoupit a nakouknout i do zakulisi zdejsiho ziti. Videli jsme
tak treba jak se delaji ryzove nudle a burizony, jak tu vyrabi ve Vietnamu
nezbytne vonne tycinky nebo tkaji satky - islamske pokryvky hlavy (jedna zdejsi
etnicka skupina je totiz tvorena Chamy, kteri vyznavaji islam). Trochu
turisticke, ze?:-) Prekvapive jsme ale ve zdejsim kraji potkali turistu jen
minimalne, jednak je zari, a to je po sezone a jednak je to tak velke uzemi, ze
se tu nejaky ten cizinec lehce ztrati ci prehledne, coz je docela prijemne.
Timhle vyletem jsme zakoncili nase zdejsi cestovani. Dalsi aktivity jsou uz jen
v Saigonu - zasli jsme si ujasnit sve nazory na vietnamskou valku do War remants
muzeum (jeste nedavno se jmenovalo Muzeum americkych valecnych zlocinu) - tahle
navsteva nas rozhodne nenaplnila optimismem, nicmene doporucuju.
Vecer jsme si “vychutnali” vietnamske zpravy - nejprve 18 minut o statni
navsteve zimbabwskeho prezidenta ve Vietnamu (letiste, vojenska prehlidka,
treseni pravici, podepsani mezistatni dohody - zrejme o vymene kokosovych orechu),
druha zprava byla o jednani vietnamsko-nikaraguyske pracovni komise (netusim o
cem), pak asi 10 minut cetla zdejsi Jolana Voldanova zpravy z domova (ovsem bez
jakehokoliv obrazoveho doprovodu), pak prisly na radu zaplavy, ryze, schuze a
aktivy a potom se asi pet minut venovalo protiamerickym demonstracim v Australii,
Recku, Pakistanu a Afganistanu. Amerika prisla na porad s kratkou zpravou o
poctu obeti a postupu vyprostovani nakonec, teste pred sportem. Docela jsem uz
tomuhle zpravodajstvi odvykla...:-)
Behem dneska a zitrka si jeste doprohledneme Saigon a zitra vecer odletame.
Pokud tedy ctete tyto radky v pondeli rano u kafe, pak vezte, ze v tuto dobu uz
jsme minimalne nekde nad Evropou, pripadne uz skoro sedame v Ruzyni.
Loucim se tedy a na zaver mam pro vas jednu hadanku - v kazde zdejsi hospode
maji na tramech u stropu zavesene igelitove pytliky s cirou vodou. A tipnete si
proc? Kvuli moucham - takova moucha se ve vode uvidi jako v zrcadle a jeste ke
vsemu zvetsene, hrozne se lekne a uleti....
Hezky den
Hanka