Posledni mail z Vitenamu!
Skoro v kazde restauraci tu uvidite ze stropu povesene igelitove sacky naplnene vodou. Dlouhou dobu jsem nevedel, k cemu to ma slouzit, az teprve v minulych dnech se mi to podarilo zjistit. Tyhle sacky totiz zahaneji mouchy! Pointu, totiz jak to delaji, si necham na zaver mailu.
Kdyz jsem odzjizdel, jedna z mala veci, ktere mi o Vitenamu skoro vsichni svorne tvrdili byla, ze Vietnamci jedi psy. Je to pravda, jedi je. Ale predstava, ze psi maso je tu neco jako u nas veprove neni rozhodne spravna. Psi maso se smi jist jen v nekterych dnech, ktere se odvozuji od lunarniho kalendare (podobne jako napriklad optimalni datum svatby - to bylo prave predevcirem) a rozhodne ho nedostanete vsude. Pruvodce Lonely Planet napriklad v Hanoji doporucuje jen jedinou restauraci, kde si tuhle delikatesu muzete doprat. Jinak se tu bezne ji to, co u nas - veprove, hovezi, kureci maso a samozrejme taky hodne ryby. Jako specialitu si muzete doprat zaby (zkusili jsme je upravene na vietnamsky zpusob), nebo hada. Hadi jsou tu ovsem popularni predevsim jako nezbytna ingredience do hadiho vina. Neni to koralka, jak si mnozi mysli, ale sladke vino. V lahvi je krasne naarazovany had (vetsinou kobra, ale mohou to byt i jine druhy - pak to poridite lacineji) s vyplazenm jazykem. Kdyz chcete neco obzvlast efektniho, muzete mit velkou lahev s hadem, ktery v zubech drzi dalsiho hada! Hadi vino je vynikajici jako lek. To nam nikdy nikdo, s kym jsme na to tema mluvili, bezapomnel zduraznit. Jednak vas zbavi bolesti zad, taky se po nem moc dobre spi, a skvele pry tez podpori muzskou potenci. Zatim jsme okusili hada pouze vareneho a musim rict, ze to nebylo nic zvlastniho. Pripominal tuhe hovezi a vyjimecna na nem byla predevsim jeho cena - oproti beznym masum, ale i treba zabam byla trojnasobna.
4200 kilometru dlouhy tok reky Mekong sbira vodu z velkych uzemi nekolika statu a vsechna ta voda musi poslednich 220 kilometru urazit pres uzemi Vietnamu. Mekong zde tvori velkou deltu. Meli jsme moznost ji navstivit. Voda je zde zakladem veskereho deni, cela oblast je huste protkana ricnimi rameny a kanaly a prakticky veskera doprava tu probiha po vode. V dusledku pravidelnch kazdorocnich zaplav se prutok Mekongu periodicky dramaticky meni - pomer maximalniho a minimalniho prutoku je 20:1! Zaplavy zpusobuji, ze misto rocnich ctyr sklizni ryze, ktere by zdejsi klima umoznovalo, zde mohou probehnout pouze sklizne tri. Mistni obyvatele ale hlady rozhodne netrpi, Mekong je reka plna zivota a staci tu hodit do vody sit a za chvili v ni mate neco k obedu ci k veceri. Protoze vetsina dopravy se odehrava na vode, odehrava se na vode i obchod. Existuji tu plovouci trhy, kde se zbozi z velkych lodi prodava na mensi lodky, ktere pak zasobuji trziste v jednotlivych mestech. Proplouvat takovym plovoucim trhem je jedinecny zazitek - mijite lode vrchovate nalozene hromadami bananu, kokosu ci ananasu. Kazda lod ma na pridi vztycen bambusovy kmen, na jehoz vrcholu jsou privazany vzorky zbozi, ktere na ni muzete koupit. Strucny seznam toho, co jsme tu zahledli na prodej: ananasy, kokosy, banany, sladke brambory, vodni kokosy, dyne, melouny, krabi, raci, vodni lilie, cukrova trtina. Mimochodem - cukrova trtina ma ve Vitenamu jedno zajimave vyuziti - kolem silnic tu huste stoji stanky, v nichz si muzete dat cestvou trtinovou stavu. Stonek trtiny tu prozenou valcovymi lisem, coz z nej vytlaci stavu, kterou pak dostanete ve sklenici se spoustou ledu. Je to dobre, osvezujici a lacine. I my jsme si na plovoucim trhu cosi nakoupili. Jednak dva krasne ananasy - kazdy v prepoctu za 4 Kc a pak jeden vodni kokos. Tohle ovoce pro nas byla naprosta novinka, takze jsme to chteli vyzkouset. Pokusim se ho nejak popsat. Predstavte si slunecnicove seminko zvetsene tak, ze v podelnem smeru ma asi 20cm. Dejte mu tmavohnedou az sedou barvu. Ted takova seminka narovnejte tesne jedno vedle druheho tak, aby tvorila jednu velkou kouli o prumeru asi 50cm. Cele to vazi tak odhadem 7 kilogramu a stoji zhruba 6 korun. Na pevnine to ovsem poridte mnohem draz, tam muzete za jedine semeno dat az 2 Kc - a v te kouli jich muze byt alespon padesat. Kdyz takovou tezkou vec donesete domu, nastave problem, co s tim vlastne udelat. Nastesti jsme ten den bydleli na jakemsi private (cestovka to prezentovala jako kontakt s "local people"), takze nam pan a pani domaci nejprve ukazali jak na to a pak nam pujcili prislusne nastroje - jakesi krizence mezi nozem a macetou. Semeno se musi nejprve z koule vyloupnout (u prvniho to skoro nejde, dalsi uz se vylupuji mnohem snaz) a pak rozseknout. Uvnitr pak je bila rosolovita hmota bez chuti - coz presne koresponduje s tim, co nam rekl nas pruvodce - ktera se vyji lzickou. Uznejte - tolik zazitku za pouhych sest korun!
Mekong je rozvodneny a ackoli se maximum ocekava az zhruba za mesic, uz dnes jsou zdejsi zaplavy neco pro nas naprosto jedinecneho. Delta je zhruba ohranicena dvema nejvetsimi rameny Mekongu - Horni a Dolni rekou, coz jsou kazda sama o sobe uz obrovske reky. Ale jejich hladina neni omezena brehy, nybrz volne pokracuje do krajiny. Z lodi to pusobi monumentalne - obrovske rozlohy krajiny zalite vodou. Domky mistnich obyvatel jsou sice postavene na umelych vyvyseninach nebo na kulech, mnohe z nich jsou ale i presto zaplavene. jejich majitele se ale nemaji moznost nekam prestehovat, ziji tedy dal s temi peti ci deseti centimetry vody na podlaze, pred verandou uvazanou lodku. Zaplavy jim koplikuji zivot, ale jsou na ne pripraveni. Silnice v oblasti jsou vyzvednuty tak nad okolni teren, aby na ne voda nemohla - ale i tady se najdou vyjimky. Z veslice jsme jednou pozorovali cosi jako nizky jez a teprve kdyz nad nim projel motocyklista, pochopili jsme, ze to je silnice, pres niz se vali voda.
Lepe jsou na vysoke stavy vody prizpusobeni lide, ktery bydli v plovoucich domech. jejich hlavni obzivou jsou ryby, ktere chovaji v jakychsi bambusovych klecich zavesenych pod domem. Ty ryby se nekolik mesicu vykrmuji specialnim krmivem, jehoz priprava je nejcastejsi praci mistnich obyvatel a pak pry jdou vetsinou na export.
Jedna z poslednich pametihodnosti, ktere jsme navstivili bylo Muzeum valky v Ho Ci Minove meste. Valku vyhral komunisticky Vietnam a podle toho take expozice vyzniva. Jsou tu k videni tanky, dela, letadla i rucni zbrane americke armady, a mnoho fotografi dokumentujich bestialitu Americanu a Jihovietnamcu. Severovietnamci jsou videt bud trpici nebo radostni - treba cvicici zenska domobrana. Nic pekneho neuvidite v casti venovane nasledkum valky na civilnim obyvatelstvu ani v casti zamerene na valecne zpravodaje pusobici v teto valce. Hned na pred temito expozicemi si ale jako suvenyr muzete kopit maly tank, stihacku ci vrtulnik udelane z plechu pokryteho logy nejake zname znacky treba Coca Coly.
Dnes mame posledni cely den ve Vietnamu, zitra vecer odetame zapet domu. Pokud tedy tuhle zpravu budete cist v pondeli dopoledne, je pravdepodobne ze tou dobou uz jsme nekde nad Evropou.
A na zaver - jak to tedy je s temi igelitovymi sacky s vodou na zapuzeni much? Kdyz totiz vleti do mistnosti moucha a uvidi v sacku svuj nestvurne zvetseny obraz, lekne se a uleti! Verte tomu nebo ne, pravda je takova, ze v restauracich mouchy nebyvaji.
Tomas